Sfântul Ilie Tesviteanul, aducătorul de ploi (20 iulie)
Articol disponibil în:
Română
Sfântul Ilie, pomenit în calendarul creștin ortodox la 20 iulie, este cunoscut ca fiind un proroc evreu menționat în cea de-a treia carte a regilor din Vechiul Testament (capitolele 17-20) și în noul Testament (Matei 11:14 și 17:3, Marcu 9:4 și Luca 9:30)
Sfântul Proroc Ilie este o figură reprezentativă a Vechiului Testament, mai ales prin faptul ca acesta nu a murit, ci a fost ridicat cu trupul la cer într-un car de foc.
Sfântul Ilie Tesviteanul era fiul lui Sovac, unul dintre profeții Legii Vechi, care locuia în cetatea Tesve, dincolo de Iordan. De la numele acestei localități se trage și numele prorocului. Sfântul Proroc Ilie a trăit pe vremea lui Ahab, regele evreilor, care a domnit în ținutul Samariei din Israel, timp de 22 de ani.
Regele Ahab s-a căsătorit cu Isabela, o prințesă feniciană din Sidon, care se închina zeului Baal. Ahab, prețuind frumusețea femeii mai mult decât credința în Dumnezeul părinților săi, și-a obligat poporul să se închine zeului Baal, încurajând în acest fel idolatria.
Toate aceste fapte au atras mânia lui Dumnezeu, iar Sfântul Proroc Ilie a primit misiunea de a mustra pe rege pentru faptele săvârșite și de a întoarce poporul la credința monoteistă.
Mustrându-l pe Ahab, Sfântul Ilie îi spune: „Viu este Domnul Dumnezeul lui Israel, înaintea Căruia slujesc eu; în acești ani nu va fi nici rouă, nici ploaie decât numai când voi zice eu!”(3 Rg 17;1). Sfântul Ilie s-a retras pe malul râului Cherit. În urma lui, seceta și foametea a cuprins toată țara.
Atunci s-a împlinit cuvântul lui Moise către poporul evreu: „Cerurile tale, care sunt deasupra capului tău, să se facă aramă și pământul de sub tine fier” (Deuteronomul, 28; 23).
Căci Dumnezeu l-a ascultat pe Sfântul Ilie, iar după trei ani și jumătate, dovedindu-se că numai credința în Dumnezeul lui Ilie este cea adevărată, poporul iudeu și-a recunoscut greșeala de a se fi închinat zeului Baal, strigând: „Dumnezeul lui Ilie este Dumnezeul cel adevărat”. Prin rugăciunea sa, Sfântul Ilie, a salvat de la moarte poporul din Israel, după trei ani şi jumătate de secetă.
Sfântului Proroc Ilie nu i-a fost dată moartea, fiind ridicat la cer într-un car de foc.
Sfantul Ilie este reprezentat iconografic, cel mai adesea, fie în gura peşterii sale (hrănit de corb), fie in carul de foc (în care a fost răpit la cer).
Sfântul Ilie marchează miezul verii pastorale, dată când le era permis ciobanilor să coboare în sate, pentru prima dată după urcarea oilor la stâna.
Iată câteva obiceiuri și tradiții de Sfântul Ilie:
Sfântul Ilie este cunoscut și pentru că era un mare făcător de minuni și a rămas în conștiința populară ca fiind un ocrotitor al recoltelor. În popor se mai spune că în cer Sfântul Ilie cutreieră norii, fulgeră si trăsneste dracii cu biciul său de foc pentru a-i pedepsi pentru răul pe care i l-au pricinuit.
Conform tradiției, dacă tună de Sfântul Ilie, toate alunele vor seca, iar fructele din livezi vor avea viermi. De asemenea, nu era voie să se consume mere până la 20 iulie și nici nu era voie ca aceste fructe să se bată unul de altul, pentru a nu bate grindina, obicei păstrat și astăzi.
De Sfântul Ilie se culeg plante de leac, în special busuiocul, pentru a fi puse la uscat în podurile caselor, sub streșini sau în cămări.
Sărbătoarea prorocului Ilie Tesviteanul este şi ziua Aviaţiei Române, acest sfânt fiind considerat, începând din 1913, ocrotitorul şi patronul aviatorilor